www.HoundDawgs.org
Jag fick just veta att vi sänt ut sex poliser och två sökhundar.
Man söker i öknen efter tre saknade tonåringar.
- Frivilliga söker fortfarande. - Om någon har någon information...
...dubbleras. Tiden går och man sätter in alla resurser för att hitta tonåringarna.
DEN 13 MARS 1997
Jag läste en artikel. Du anar inte hur bra man kan tjäna på att fotografera mat.
- Vad är hemligheten bakom en bra burgare? - Först måste man få kolen varma.
Superheta, så köttsaften hålls kvar. Sedan vänder man bara en gång.
Det är hemligheten.
Önska något bra, älskling. Fortsätt.
Fortsätt. Du klarade det.
Kom igen. Sitt ner.
Om du pratade med vuxna Sophie, vad skulle du säga till dig själv då?
Jag vet inte.
Ge Sophie lite råd inför framtiden.
Sophie, när du blir äldre måste du lyda din make. Du måste lyda honom.
Vadå, till Soph? Ska jag göra det nu?
Grattis, älskling. Jag älskar dig.
Jag älskar dig, Sophie. Du är bäst. Din bror är galen, men jag älskar honom.
- Nu ska han prata med dig. - Nej, jag är regissör.
Ge mig kameran nu. Det är din tur. Sätt dig bredvid din syster.
Nu vet du hur jag har det. Säg något rart till din syster.
En fin lyckönskning till hennes sexåriga liv.
Såhär minns jag min bror. Eller jag försöker.
Sittandes bredvid mig på min sexårsdag.
Innan vi visste att våra liv skulle förändras. Att det var vår sista tid ihop.
Hej, hur är det? Vad skönt att se dig.
- Hur var flygresan? - Bra. Det här är Jay. Min pappa Steve.
Vad har du packat, Jay?
- Ska ni filma hela tiden? - Ja, det är tanken.
Jag känner mig som Harrison Ford. Jag står på lurendrejarparkeringen.
De lurar en. Den allmänna parkeringen är nästan i nästa kommun.
Ställer man sig där, så missar man flyget.
De säljer ens plats på planet och då är det kört.
- Har ni en egen dokusåpa? - Det är ingen dokusåpa, pappa.
- Det är en dokumentär. - En dokumentär? Okej.
Vad handlar er dokumentär om?
Den handlar om Josh.
Josh?
Om ni har någon information, så ring hjälplinjen.
Man söker i öknen efter tonåringarna.
Skallgångskedjan har dubblerats. Man gör allt för att finna tonåringarna.
Vi kommer att återvända tills vi har gjort allt vi kan förväntas göra.
Frivilliga söker fortfarande och satellitbilder tas fortfarande.
Polisen är inne i den tredje veckan i sökandet efter tonåringarna -
- Ashley Foster, Mark Abrams och Josh Bishop.
- Sålt. - Ja.
- Vill du inte följa med in? - Nej, det är bäst att jag låter bli.
- Hälsa mamma från mig, okej? - Ja. Vi hörs senare.
- Jaha. Jag älskar din lugg, vad söt du är. - Tack, mamma.
Du måste gå igenom allt, annars hamnar det på loppisen.
Det är okej, jag behöver inte min snuttefilt.
Som du ser har jag inte velat möblera om.
Du kan väl hjälpa mig att packa det här?
Jag har en massa lådor i garaget. Det borde inte ta oss två längre än...
Har du kvar banden?
- Är det det här? - Ja, det var så allt började.
PHOENIX -LJUSEN
Nej, det är din tur. Nu vet du hur jag har det.
Säg något rart till din syster. En fin lyckönskning till hennes sexåriga liv.
Kom igen.
Okej. Sophie, jag har bara en sak att säga dig.
Oj, titta!
- Oj, är det ett flygplan? - Jag vet inte.
Josh, var försiktig.
Nej, det är nog inget flygplan.
Oj, titta. Ett fjärde.
Det är något slags formation, men de rör sig inte.
Fem, sex, sju ljus.
- Har ni sett något liknande? - Oj, såg ni?
- Vad är det där? - Vad är det?
- Det är definitivt inget flygplan. - Det är ett enda föremål.
- Jag har aldrig sett något liknande. - Zooma in på det.
De är borta.
- Vad var det? - Jag vet inte.
De måste ha åkt bakom... De kanske försvann bakom berget.
Det är molnfritt.
- Det var intressant. - Vet ni vad det var? Det var ufon.
- Det var ufon. - Det är dags att städa.
- Skojar ni? Pappa. - Det var nog...
- Det var nog militären. - Vi måste ta in presenterna, Josh.
- Josh, lägg ned kameran och städa. - Soph, vad tror du att det var?
Jag vet inte!
- Herre jösses. - Gick det bra, Soph?
- Gick det bra? - Ja.
- Var det flygvapnet, pappa? - Hoppas att det var vårt flygvapen.
- Farfar? - Det var fantastiskt!
När ljusen dök upp över Phoenix tänkte folk på ufon och yttre rymden.
- Vi stod väl ungefär här? - Vi stod ungefär här.
De rörde sig över dalen mot det södra berget i V -formation.
Det var verkligen intressant.
Militären har inte talat om någon testflygning från flygbasen Luke.
Många boende undrar vad ljusen var.
Flygvapnet vet inte vad det var. Om det stämmer, vad var det då?
Nu ber jag konstapel Stein -
- att leda in den åtalade, så vi får se den skyldige.
Håll honom borta från mig, tack. Detta visar att ni tar allt på för stort allvar.
Ingen tog det på så stort allvar, utom Josh.
Var han rätt enkelspårig när han väl fått en idé i skallen?
Ja, det gick inte att stoppa honom.
LJUSEN I PHOENIX -FOLKETS RÖST
"LJUSEN I PHOENIX"
EN FILM AV JOSHUA BISHOP
Ursäkta, har ni tid en stund?
Nähä, tack.
- Det var ett V, såhär. - Såg du det själv?
Jag sa: "Kolla där."
Jag vet att ufon kommer att ge sig på oss.
De anfaller oss en dag. Och om det...
Och om det händer, så är vi förberedda.
- Såg du ljusen? - Nej, inte personligen.
- Såg du dem på nyheterna? - Ja.
- Grymt, kanal 3? - Nej.
Det kvittar. Tror du att det var ett UFO?
- Jag vet inte, kanske. - Okej, så...
Får jag fråga dig något nu? Får jag ge dig ett råd?
Det här är en intervju, va? Du kanske ska ställa lite mindre ledande frågor.
Ställ inte bara ja -och nej -frågor. Få mig att prata.
- Okej, visst. - Är det här samma ställe?
Hon hade en charm som var rent elektrisk.
Den gjorde att hon kunde få folk att öppna sig. Folk litade på henne.
Jack ville att hon skulle bli advokat, men jag tror att hon ville bli journalist.
God morgon, Camden Park High School. Det här är Ashley Foster på CPTV.
Jag vill bara säga hej till alla nykomlingar. Välkomna ombord.
Skåpkoder kan vara knepigt, men ni kommer att klara er, som jag.
Tillsammans är vi ett team och det här är inte teamwork.
Vad gulligt.
- Vad tyckte ni om Josh? - Vi kände honom inte.
Är det Joshs årsbok?
- Ashley har skrivit i den. Där. - Oj, titta.
Han var aldrig en av ungarna som kom hit och hälsade på.
Där är det, Josh Bishop.
- Hon hade många vänner. - Ja, hon var charmerande.
Har du hört berättelsen om Hesekiels hjul?
- Det är ur bibeln. - Jaha. Definitivt inte.
Hesekiel beskriver att Gud kommer ned från himlen i en vagn som lyser upp himlen.
På hela dess utsida sitter det ögon.
- Varför skulle Gud behöva ett rymdskepp? - Exakt.
Han är ju rymden. Ja.
- Okej, vi är klara. - Fick du med det? Okej. Hej då.
En rar flicka, vi möttes några gånger.
Jag vet att Josh var kär i henne.
Jag hoppas... Nu börjar jag gråta. Jag hoppas att hon gillade honom.
Eftersom de tillbringade så mycket tid ihop -
- vore det skönt att veta att han, under sitt korta liv, fick uppleva det.
Ashleys handstil.
Vad vet ni om det Ashley och Josh jobbade med?
Det visste vi ingenting om förrän senare.
Det var efteråt. Vi visste mycket lite.
EXPERTER
Vi ska träffa några astronomer. De har en massa stenar och sånt att visa oss.
- Vi måste göra vårt allra bästa. - Vad innebär det?
- Vi måste vara professionella. - Jag är redan ganska professionell.
- Jag är ingen amatör, direkt. - Jag vet, men jag är lite nervös.
- Jag vill att allt går bra. - Har du förberett frågor?
- Jag har jättemånga. Har du min ryggsäck? - Ja, det har jag.
Har du hållit i en meteorit förut? Jag börjar med den här.
Vi får telefonsamtal om ufon med jämna mellanrum.
Ringde folk och frågade när Phoenix -ljusen hände?
Ja.
- Det var han som filmade. - Var det du som filmade?
Gratulerar. Kan du lära dig att fokusera?
- De flyger i formation. - Det är nästan helt säkert signalraketer.
Nödraketerna är långt bort, så man ser bara ett ljussken som hänger i luften.
En fallskärm håller dem i luften.
Är ni 100 procent säkra, eller 99 procent och öppna för möjligheten?
Nej, jag är 100 procent säker på att det var så.
- Ett jetplan. - Ett F -18.
- Hur vet du det? - Han har öra för sånt.
Närmare kom jag inte. En kille stirrade på mig. Han tänkte nog ringa på vakten.
Tror du att det var flygvapnet? Tror du...
- Jag vet inte vad jag tror än. - ...på Phoenix skäggiga astronomisällskap?
- Jag är besviken. Du är inte producent. - Jag är visst producent.
Jag har hittat rätt avdelning.
- Uråldriga UFO -möten. - Kolla, hällristningar.
Det där är definitivt ett rymdskepp.
- Är inte det den där bibelgrejen? - Hesekiels hjul.
- Vänta, det är som maskinen i "Kontakt". - Jag älskar den filmen.
"Jag är redo. Jag är redo!"
- Maskinen släpper dig. - "Herregud! Jag passerar ett maskhål!"
ÖKNENS BOTANISKA TRÄDGÅRD
Jag vill inte verka otacksam, men vad gör vi här?
Vi borde bryta oss in på Area 51.
Vad heter du och vad är ditt jobb?
Tony Duncan, jag kommer från Apache -nationen.
Vi berättar ofta historier.
Många av våra skapelseberättelser handlar om att vi var uppe bland ljusen.
Uppe i himlen. Det kan ha varit ett av våra folk där uppe.
- Så du såg ljusen förra veckan? - Jag såg dem inte exakt då.
Jag har hört allas berättelser och till slut såg jag filmen.
Min första tanke var att det är stjärnfolket. Våra släktingar.
Du sa att du inte såg dem exakt då. Vad menade du?
Långt före ljusen i Phoenix -
- såg jag och min barndomsvän Pony -
- likadana ljus, men närmare, och följde efter dem.
- Såg ni samma formation? - Ja, de var i himlen.
De var här, for iväg och rörde på sig.
Det var spännande. De flög ut över fältet och vi sprang långt ut på fältet.
Vi fick rivsår på benen.
Till slut flög de iväg högt upp i himlen, tills vi inte såg dem längre.
Vi pratar fortfarande om det, Pony och jag.
Det var borta i Salt River, i Salt River -reservatet.
Så långt går inte bussen.
- Dit ska vi. - Vi ska besluta om vi ska dit.
Om man ska vara petig.
Va? Är du rädd för himlafolket?
- Eller att föras bort till andevärlden? - Jag trodde honom litegrann.
Snälla, följ med. Jag behöver min producent.
Det skulle bli en grym dokumentär att visa olika college eller så.
Hur tar vi oss dit?
- Det är till mig! - Mark, jag har inte sett dig på så länge.
- Jag vet, hur är det? - Bra, och själv?
Du ser fantastisk ut. Har du gjort något med håret?
- Menar du allvar? Sluta flörta med mamma. - Jag flörtar inte med din mamma.
Men hon är rätt snygg.
- Kör. - Här är vår viktigaste utrustning.
Min Grand Jeep Cherokee från 1994.
Sexcylindrig motor, blodröd lack, takbågar.
40 centimeters markfrigång, perfekt för att ta sig runt i öknen.
Förlåt.
Fenomenet är tillbaka. För andra gången på en vecka har ljus setts över Phoenix.
- Mark, kolla! - Synen fascinerade de boende.
Det hördes inte, men man visste att det var där. Det var enormt.
Ögonvittnen beskriver det de såg som identiskt med det tidigare fenomenet.
- Är det de, dina utomjordingar? - V -formationen flög från öst till väst.
- Videon ni ser är filmad i Mesa. - Du, jag vet var det är.
Vänta, här är det! Höger! Höger! Kör!
Säg till tidigare nästa gång.
Jösses.
Här är det. De var ovanför åsen.
Vad det än var, så är de borta nu.
Du.
Du, kolla här.
Det är någon där uppe.
- Du vet att vi ska upp om sex timmar, va? - Vi är nästan uppe.
Ner.
Släck lampan. Vad gör du? Josh!
- Josh, vi sticker. - Vänta.
Det är snutar där uppe.
- De har inga registreringsskyltar. - Det struntar jag i. Kom nu.
Det är bara snutar.
Snutar går inte runt mitt i natten med teleskop.
De letar efter det, ufot.
- Josh, jag bryr mig inte. Kom nu. - Det är det de letar efter.
- Hallå! - Jävlar! Spring, för fan!
Den första iakttagelsen skedde ovanför södra berget.
Här skedde den andra.
Hit ska vi, i banan de andra två tog. Ingen känner till det.
- Jag sa ju det. - Det märker vi imorgon.
- Det var ett ovanligt fall. - Ovanligt på vilket sätt?
- Det är ovanligt att tre ungar försvinner. - Var det för att de var tre?
Det brukar vara två, pojkvän och flickvän, men det faktum att de var tre -
- gjorde det ovanligt.
- Vad brukade ni dricka? - Jag tog alltid lemonad.
Mark tog alltid självmordsvarianten. Hela vägen, en skvätt av allt.
DAN ABRAMS MARKS BROR
Minns du kvällen då du fick samtalet?
Visst. Ja. Jag gick första året i Arizona State University.
Jag fick ett samtal sent på kvällen. Mamma sa att Mark inte hade kommit hem.
Pappa trodde att jag tagit med honom på fest och att han var full.
Han var förbannad. Mer förbannad än Ashs pappa, tro det eller ej.
Mamma sa att om de kom hem, så skulle jag inte råka illa ut.
De vägrade att tro mig.
Jag insåg inte att jag var deras sista vettiga förklaring -
- innan de blev tokiga på riktigt.
Jag har hittat något. En möjlig 11 -24 vid sidan av landsvägen.
Sitter det någon förare i?
- Det är ingen i den. Den verkar övergiven. - Uppfattat.
- Ska jag sätta telefonen i flygläge? - Det spelar ingen roll om du låter bli.
- Jag gör det på flygplan. - Ja, det är skitsnack.
Jag ville prata med dig eftersom du var inblandad i sökandet efter min bror.
- Kan du berätta lite om det? - Det var ett märkligt fall.
- Det var där de hittade bilen. - Där nere?
- Kan någon ha tvingat dem av vägen? - Det är möjligt, men knappast.
- De verkar ha lämnat bilen här med flit. - Hur då, "med flit"?
Bilen stod helt i linje med vägen, så de verkar inte ha haft bråttom.
Dörrarna var låsta. Vi hittade inte nycklarna.
Den gick. Bensinen var inte slut och batteriet var inte dött. Den startade.
- Vi hittade några öl i bilen. - Öl? Hade de druckit?
Ja, bara ett par öl. Vi vet inte om det betyder något.
Det fanns blodspår, vi tror att det var Marks.
Och din brors kamera, såklart.
Det här låg i bilen.
Det är bara diamantskallerormen man måste akta sig för. Någon dog.
Han klättrade över en ås och den bet honom i halsen.
Arsel! Menar du allvar? Hennes föräldrar, då?
- Det är du som vill komma iväg. - Ska vi råka illa ut innan vi har åkt?
- Det fungerade. - Klockan är 7.30, era jävlar.
Det är många som hackar på föraren just nu.
Är ni beredda?
- Josh, har du all utrustning? - Josh, kan du flytta kameran?
När vi har åkt, så har vi åkt.
Kör, snälla. Jag vill inte prata med min pappa.
- Han ser rar ut. - Ja, tills man träffar honom.
- När måste ni vara hemma? - Mina föräldrar bryr sig inte.
Mamma sover inte förrän jag är hemma.
Det är annorlunda för en tjej än för två män.
Titta, Josh. Det ser ut som hällristningarna i boken.
Det är utomjordingar som har gjort dem.
Jag kan hitta på nåt.
Vad som hände mellan att de var här och att de lämnade bilen är ett mysterium.
BILEN HITTAS BANDET TAR SLUT
Det kan vara ett par timmar eller en hel dag. Det är hålet vi behöver fylla.
Man söker spår efter de saknade tonåringarna.
Sökandet på marken gav nästan ingenting.
När någon försvinner och man hittar ett fordon, så brukar man hitta något.
Det fanns inga spår åt ena eller andra hållet, inte ens när de sökte med hundar.
Efter två dagars sökande slår polisen läger vid en landsväg i öknen.
Folket på marken säger att tjejen hade en ljusgul tröja.
Det försöker man titta efter när man blickar ner.
Man flyger bara fram och tillbaka, som när man klipper gräsmattan.
Det ser platt ut från luften, men när man går runt där nere -
- finns det många ställen i terrängen där de kan befinna sig.
Den som har information om fallet ska ringa en tipstelefon.
Hade du frågat i början om vi skulle hitta dem, så hade jag sagt ja.
Tre saker att titta efter. Tre tröjor. Inte för att vara morbid, men tre kroppar.
Det blir mer att söka efter, men vi hittade ingenting.
Om du spekulerar, vad tror du hände?
Om ni inte filmade, så kunde jag ge er min åsikt.
- Men det är svårt att spekulera. - Okej.
- Vad tror du hände? - Det kan gälla relationsproblem.
En kille gillar tjejen, tjejen gillar den andre. Killarna får reda på det.
Någon kan ha plockat upp dem och tagit dem någonstans, men då hade de dykt upp.
Ett brott kan ha begåtts, men det är svårt för en gärningsman.
Det är svårt att hålla tre personer fångna.
Någon kanske smugglade knark. De kan ha varit på fel plats vid fel tidpunkt.
De kanske snubblade över något åtta kilometer bort. De kanske kördes dit.
Vi hittade ingenting, så vem vet vad som hände? Det är svårt att spekulera.
- Hur träffade du Josh? - Det känns konstigt att prata om det.
- Vi träffades faktiskt i kyrkan. - Verkligen?
Alla kallade Josh "rödtott" och retade honom för hans röda hår.
Jag visste inte att "rödtott" betydde rödhårig.
Jag trodde att det var Joshs smeknamn.
Jag trodde att han var cool eftersom alla kände honom, så jag ville vara med honom.
Det var då vi blev vänner.
- Jag filmade riktigt häftiga kaktusar. - Filmade ni mig när jag sov?
- Nej, det skulle vi aldrig göra. - Jo, lite.
Kan du sätta på dig bältet igen, tack?
Det finns bokstavligen ingenting här ute.
Hallå!
Du kommer att få huvudet kapat av...
- Jag vill bo här. - Vill du bo här?
- Akta! - Förlåt, hörni. Det var mitt fel.
Oj, kolla. Ett dött djur.
- En prärievarg? - Är det två? Vänta, kameran suger.
- Är det allt? - Ja, det var det sista han filmade.
Så Josh åkte dit och filmade ingenting förutom vägen?
Låter det inte konstigt?
- Jag har alltid tyckt att det var udda. - Varför udda?
Din bror verkade alltid ha kameran klistrad vid ansiktet.
Det verkade konstigt att lämna kvar den.
Kan de ha haft en andra kamera? Är det möjligt?
Jag har tänkt på det. Din bror bör ha haft den med sig.
Ashley hade tillgång till kamerautrustning som hon kunde kvittera ut -
- men ingenting saknades vid tillfället.
Vi tog ärendet så långt vi kunde och polisen kunde inte heller gå vidare.
- Det var väl det de använde 1997? - Det är lite före min tid.
Men ja, troligen.
- Har ni kvar några av de gamla kamerorna? - Ja.
Det här är Ashley Foster på CPTV. Jag vill bara säga hej till alla nykomlingar.
- Var kommer det ifrån? - Det låg i Marks bil när han försvann.
Med Ashley och min bror. Vi tror att Josh hade en andra kamera med sig.
Då kom den nog från skolan.
Kan Ashley ha kvitterat ut en under ett annat namn?
Möjligen, men det var som sagt innan jag började.
- Fördes det register över sånt? - Det har gått 20 år.
Jag är ledsen att jag inte kan vara till mer hjälp.
Även om de hade en andra kamera, så försvann den med dem.
Det är bara ännu en återvändsgränd.
Senaste nytt. Sökandet efter de tre saknade tonåringarna avbryts.
Inga nya bevis eller spår kan föra sökandet framåt.
Det är som att de avskrivits. Min son och hans vänner överges av polisen.
Alla polisens försök att hitta bevis för vad som hänt har misslyckats.
Fallet kom ingen vart.
Om de hade barn, så hade de velat att någon letade efter dem.
Kära Ashley.
Jag vet att du lever och att du hör min röst just nu.
Du anar inte hur mycket din far och jag saknar dig och älskar dig.
Varje natt drömmer jag att jag kommer ner och du sitter vid bordet.
Som om du aldrig hade varit borta.
Jag vet att det betyder något. Jag vet att det betyder -
- att du fortfarande lever.
Din far och jag ger aldrig upp hoppet. Jag älskar dig, Ashley. Kom hem, snälla.
Jag ville ha en begravning -
- men Jack vägrade, så här är vi nu.
- Så bänken var en kompromiss? - Ja, det är så äktenskap fungerar.
Sophie, jag tror inte att din bror lever.
Jag tror inte det. Då hade något hänt.
Jay, kom hit!
- Vad är det? - Har du sett det här?
Hade du varit här för tio år sedan och sett ljusen -
- så hade du häpnat.
Är det guvernören?
Han sa att ljusen var ett skämt. Han höll en presskonferens där han drev med dem.
Nu säger han att han såg dem. Han erkänner att han ljög.
Guvernören och flygvapenveterinären har aldrig offentligt erkänt att han såg det.
Jag misstänker, om inte försvarsdepartementet bevisar motsatsen -
- att det var något slags rymdskepp.
Som offentlig person får man vara försiktig med vad man säger.
Folk kan reagera väldigt känslomässigt.
Är det han?
Följ mig och håll kameran igång.
Herr Garland? Sophie Bishop, vi talades vid i telefon.
Jag kan tyvärr inte hjälpa dig.
- Du arbetade väl för guvernören från 1992? - Sophie, jag vet ingenting om din bror.
Phoenix -ljusen, då? Den 15 mars 1997 sa du i TV att det var militära signalraketer.
Såg du guvernören på CNN där han kallar det en lögn?
- Du var hans pressekreterare. - Jag beklagar. Vi ville inte skapa panik.
Vem sa åt er att ljuga?
Tänk om Josh var något på spåren.
Vi har alltid förutsatt att han gick vilse, blev kidnappad -
- eller mördad, men tänk om...
Tänk om han blev kidnappad av rymdvarelser?
Gud, jag låter som han, eller hur?
Så vad gör vi nu?
Jag vet inte.
Jag vet inte vad vi gör här längre.
Det är trist att ni åker, det känns som att ni just kom hit.
Får jag ställa en till fråga till dig?
- Varför delade du och pappa på er? - Älskling, alla är skilda nu.
Jag vill veta. Var det Joshs försvinnande, eller hade ni delat på er ändå?
- Hallå! - Du kommer att få huvudet kapat av...
- Jag vill bo här. - Vill du bo här?
Kanske. Josh, vill du stanna här?
- Hur var det med henne? - Bra. Hon förbereder sig inför flytten.
Säg att om hon behöver hjälp, så kan hon ringa mig.
Någon vet vad som hände.
Mark gick inte ut i öknen och gick vilse. Det stämmer inte.
Om Josh inte hade försvunnit, hade du och mamma hållit ihop då?
Ja. Vad sa hon?
Vännen, det som hände var att din bror försvann.
Han försvann totalt. Det tog över våra liv.
Man vill hitta dessa tonåringar.
Om det stämmer, vad var det då?
Är Josh död? Lever han? Led han?
Vår relation kom att handla om de frågorna.
Din far kunde inte vara den jag blev kär i och jag kunde inte vara hans fru.
Alla kritiserar mig för att inte hantera det.
Jag var den ende som fortfarande försökte ta reda på vad som hände din bror.
Kommer du att komma till en punkt där du kan släppa det, pappa?
Jag menar, visa mig hans kropp.
- Det var skönt att ses. - Jag älskar dig.
Ring mig när du kommer hem, så jag vet att du kom hem ordentligt.
- Ses vi vid jul? - Ja, det gör vi. Jag älskar dig.
- Jag älskar dig. - Hej då, pappa.
Hej, Sophia. Det är Luisa Moreno, vi talades vid på Canyon Park High.
Ring mig när du har tid.
Hej.
Tack så mycket för att du träffar mig.
- Var det svårt att hitta hit? - Nej, inte alls.
Vi har haft stället sedan sent 1970 -tal. Allt gammalt eller omodernt hamnar här.
Jag var ute och slängde lite skräp och såg det ligga vid dörren.
Någon måste ha kastat in det här och glömt det.
- Får jag ta den? - Den är din.
TILLHÖR CANYON PARK HIGH SCHOOLS AV -AVDELNING
Jag vet att det är spännande men...
- Hoppas inte på för mycket. - Jag vet.
- Är det ett band? Var försiktig. - Jag vet.
- Det är Ashleys handstil. - Verkligen?
Herrejävlar.
Tryck på play.
- Gör det, du. - Är du beredd?
Soph? Sophie?
Flygvapnets testområde i Goldwater Salt River, Arizona.
Hej. Sophie Bishop. Jag har avtalat möte med kapten Groves.
Legitimationer, tack.
Kör åt sidan, frun. Vänta där borta.
- Är det något problem? Vi har bokat tid. - Ja, frun. Vänta där borta.
Har det gått en timme?
Det är han. Okej, stanna här. Ligg lågt.
Fröken Bishop? Hejsan.
- Kapten Groves. Ursäkta att ni fick vänta. - Ingen fara.
- Vi kan göra intervjun här ute. - Inte en chans.
- Det blir ingen intervju. - I telefon sa ni att det gick bra.
- Jag undrar vad som fick er att ändra er. - Jag förstår. Det är allt jag kan säga.
Har ni tittat på materialet?
Kör försiktigt.
- Är allt okej? - Ja, men det där var oväntat.
- Vad sa han? - "Låt inte det materialet komma ut."
Så vad vill du göra?
Vad hade Josh gjort?
Det här blir grymt.
Kolla.
- Kolla på ögat! Kameran fokuserar inte. - Gå inte för nära.
- Det luktar bränt. - Hanarna slåss om honorna.
Det är samma brännskador som när ufon har experimenterat på djur.
Visst. De har blivit brända av solen.
Jävlar.
Hitåt.
- Jag skämtar såklart. - Du sa att du såg ut som en äldre Leo.
Folk sa det när "Romeo och Julia" kom ut.
- Det gjorde mig populärare i skolan. - Vad pratar ni om?
- Dig.
Vi måste upp på åsen. Vi ser ingenting här nerifrån.
Vi lär inte se något där uppe heller.
Var inte sån. Det behövs inte just nu.
- Du minns var vi parkerade, va? - Ja, det var däråt.
Josh, kom och kolla på det här.
- Vad har du där? - Hällristningar.
- Då är vi på rätt spår. - Oj, uråldrig graffiti.
Det här är indianers hällristningar.
De ristades nog in för hundratals år sedan av Apacheindianerna, som bodde här.
De var vana vid att bo i den bergiga terrängen.
Historikerna är inte riktigt säkra på vad spiralen ni ser betydde.
De kan ha betytt krusningar på vattnet eller saker de såg i himlen.
Och det var nog allt. Hällristningar.
Snälla, var försiktig.
Fick du med det? Såg det brant ut?
Idioter.
Jag borde inte ha rökt den där cigaretten.
- Hur långt ska vi gå, Josh? - Fortsätt, bara!
Det väser i mina luftrör. Jag är andfådd.
Rullar kameran? Kolla här.
- Var fick du dem ifrån? - Fråga Diane Sawyer.
- Jag fick dem av en kille på macken. - Han var kär i dig eller nåt.
Jag använde bara ögonen. Nej, filma inte det här.
Var så försiktig du kan med den vid en klippkant.
- Var är Mark? - Han kissar.
- Ville du inte följa med? - Håll käften.
Vad gör du? Det här är ingen Hitchcock -film.
Regissören är inte med i den här.
Leker ni "Sanning och konsekvens" här uppe?
Ska vi leka "sanning och konsekvens"? Börja du.
- Du har ju druckit några öl. - Jag tar konsekvens.
- Konsekvensen är att tala sanning. - Så går inte leken till.
- Så leker jag leken. - Vad är det mellan dig och Debbie Gomez?
- Debbie Gomez? - Hurså?
- Ryktet går ju. - Vi umgås ibland.
- Spelar ni tennis eller golf? - Var inte ett arsel. Vi umgås.
Varför bjöd du inte med henne hit?
Det hade blivit konstigt. Jag ville inte ha en dubbeldejt.
Det var konstigt.
Vi kan inte stanna. Vi går när solen går ner.
Vänta och njut lite, tack.
Jag vill få med det här, det är vackert.
- Josh, vad är det där? - Vad?
- Vilket då? - Det. Där, vad är det?
Ashley.
Mark, är det inte... Va?
- Är det inte flygbasen Luke? - Det kommer nog från flygbasen.
- Kan det vara en helikopter? - Vi hade hört om det var en helikopter.
Vänta.
- Vänta, hörni. - Det är inget stridsflygplan.
- Det är det inte. - Då hade man hört det.
- Va? Herregud. - Okej.
Herrejävlar! Josh, fick du med det?
- Vänta. - Jävlar.
- Vad var det? - Säg att du filmade det.
Kan du spela upp det?
- Herregud. Allvarligt talat, Josh. - Det här är den bästa dagen i mitt liv.
- Visste du att det skulle hända? - Ge tillbaka den.
- Ligger flygbasen ditåt? - Ja, men det var inte flygvapnet.
- Hur vet du det? - För att det inte är år 2150.
- Kom tillbaka. - Panorera en sista gång, sen sticker vi.
Jag är glad för din skull. Kom nu.
- Det blir svårt att gå i dalen i mörkret. - Vad är problemet?
- Du hittar tillbaka. - Det blir mörkt och kallt.
Hon måste hem och jag måste köra.
- Bryt. Vi måste sticka. - Vi går.
- Tänk om flygvapnet griper oss. - Det vore det läskigaste.
Om våra föräldrar aldrig får veta vad som hänt, om flygvapnet för bort oss.
Det vore så sorgligt.
Mamma skulle tro att jag var på rummet och lekte med kameran.
- Det skulle märka efter ett par år. - Mina föräldrar märker det nu.
- Gick det bra? - Mark. Mark.
Ge mig det. Ge mig ufot.
Efter ikväll kan du vara producent eller regiassistent.
Har du tur så kan vi stå som regissörer tillsammans.
- Han är tre år äldre än jag. - Hans bror röstade på Dole.
- Röstade han på Dole? - Din bror är en idiot.
Skojar du? Han pluggar till ingenjör.
Han pluggar till ingenjör, han är jättesmart.
Han blir president en vacker dag.
- Är det en återvändsgränd? - Nej, man fortsätter bara.
Det är ingen återvändsgränd, vi gick här.
Brukar det vara såhär trångt?
Det fortsätter en bra bit.
- Jag är så illa ute. - Det är väl dagens upplevelse värd?
Jag kan vara borta max en timme till.
Dem såg jag inte på vägen in. Dem minns jag inte.
Nej, dem såg jag inte. - Mark, gick vi verkligen här?
- Mark, vart är vi på väg? - Vänta, jag kollar för säkerhets skull.
- Går vi verkligen åt rätt håll? - Ja.
- Varför använder du inte stjärnorna? - Josh.
Är du helt säker? Okej.
- Hör ni inte det där? - Vad?
Kom, Josh.
- Allt ser bara ut som berg. - Du bara går vänster, höger hela tiden.
- Kan vi gå? Jag vet precis vart vi ska. - Vem ska vi annars lyssna på?
- Okej, vilket håll? - Vänta, stå still ett tag. Jag ska...
...kolla först.
- Det där hörde jag definitivt. - Jag hörde någonting.
Huka er. Huka er.
Mark, huka dig.
- Vad är det? - Det kan vara ett tåg.
Jag såg inga spår här ute.
Tyst, lyssna bara.
- Kom igen. - Nu sticker vi.
- Gå snabbare! - Ta det lugnt.
- Ash, det är okej. - Vi måste härifrån nu.
Josh, känner du igen något här?
- Ge mig kompassen. - Vill du försöka? Ta oss hem, då.
Jag ska!
Okej, så vi kom härifrån.
- Okej. Det är definitivt inte hitåt. - Mark!
- Mark, vart ska du? - Vänta. Jag hittar bilen här uppifrån.
Du kommer inte att se något! Det är beckmörkt!
- Josh, kan du komma och kolla? - Vad?
- Den fungerar inte. - Varför gör den så?
Vad var det?
Herregud, vad är det?
- Vänta, stå stilla. Var kommer det ifrån? - Jag vet inte!
- Ashley. - Herregud!
Herregud!
Spring, Ashley! Spring!
Herregud!
Herregud! Herrejävlar.
- Herregud. - Herregud.
Josh. Josh. Gick det bra?
Ja, och för dig? Dina händer skakar.
- Jag blev rädd. - Vad var det där?
- Mark, gick det bra? - Du såg väl det där?
- Jag såg bilen, den är nära. - Såg du bilen?
- Vad pratar du om? - Kom!
- Mark, vart ska du? - Jag vet inte. Kan vi åka härifrån nu?
- Kom igen! - Mark, du såg väl det där?
- Kan vi sticka härifrån, tack? - Mark, vad var det?
- Kom igen, vad såg du? - Sluta prata tills vi hittar bilen.
- Jag vet att bilen är här. - Kan vi prata om det vi filmade?
- Jag sa ju det. - Bilen!
Tack, gode Gud.
"Vi kommer inte att se något, Josh."
- Josh, in i bilen. - Tänk om de kommer tillbaka.
Fem minuter, bara.
- Såg du ingenting? - Jag trodde att jag såg...
- Cirklar? - Ringar. De var ovanför mig och försvann.
- Ringar som i hällristningarna? - Såg ni inte dem?
Då inbillade jag mig bara. Nu åker vi.
Fan också.
- Såja. - Tack, gode Gud.
- Hörni, vad fan var vi just med om? - Ingen har filmat något sånt förut.
Nu åker vi.
- Tecken på civilisation. - Det är så skönt att lyssna på musik.
Du blir berömd, Josh. Tills alla tror att det är bluff.
- Är det bra med dig? - Ja, jag mår bra.
- Ditt huvud känns lite varmt. - Ja, jag har ont i magen.
- Mark blir mest känd som kissade på sig. - Lägg av, menar du allvar?
- Mark, du var jätterädd. - Jag vill se någon av er där uppe ensam.
Okej.
Vad är det med radion?
Jag måste köra i två timmar och vi har filmat färdigt.
Vänta, vad är det? Är det en bil?
- Vad är det? - Det är bara en bil.
- Bilar har inte en lykta. Släck den. - Förlåt.
- Gasa. - Det gör jag. Josh, närmar det sig?
- Ja, det närmar sig. Jag ser det. - Vad fan är det?
- Josh, det är ingen bil! - Josh, vad gör det? Närmar det sig?
- Gud, det är rakt bakom oss! Mark, gasa! - Jag kör så fort jag kan!
- Stanna inte! - Bilen dog bara. Vad hände? Bilen dog.
- Bilen funkar inte. Vad fan hände? - Sluta!
Bilen fungerade bra, nu gör den inte det. Motorn har ingen ström.
Bilen har ingen ström.
- Jag har en konstig smak i munnen. - Adrenalin, det är den konstiga smaken.
Inget vatten.
Josh, kom och hjälp mig.
Ash, lägg ur handbromsen.
- Såja. Beredd? - Kom igen.
- Vad fan händer, Mark? - Jag vet inte.
Det där blir bra, Ash.
Mark, mår du bra?
- Ja. - Du har näsblod.
- Vad har hänt? - Jag har bara näsblod. Jag mår bra.
- Mår du bra? - Ja, det hände jämt när jag var liten.
Du svettas.
Är det bättre?
Hur långt är det till bensinstationen? Mark?
- 11 mil. - I mörkret? Vi borde stanna vid bilen.
- Det är galet. - Det tar några timmar och vi får hjälp.
- Nu går vi, Josh. - Det här är galet.
Mår du bra? Är allt lugnt?
Kom igen, hörni.
Hörni, det börjar bli kallt.
Du, Ash. Du, Ash.
Låt Mark komma ikapp.
- Det är något fel på honom, Josh. - Det är bara näsblod.
Det är inte bara näsblodet.
Något hände med honom. Det var ingen slump att bilen dog när ljuset kom tillbaka.
Vad menar du? Jävlas de med oss?
- De följer efter oss. - Hörni!
Hörde ni? Hörde ni?
- Hörde vad? - Kom!
Kom nu, Mark!
Det är någon där ute.
- Hallå! Kom och hjälp oss! - Mark! Kom igen nu.
- Kom och hjälp oss! - Vad pratar han om? Mark!
- Dan! Tack gode Gud! Det är min bror! - Hör du något?
- Hur hittade du oss? - Vad fan pratar han om? Mark!
Kom igen, Mark!
Herregud!
- Vad var det? - Jag vet inte.
- Mark! - Mark? Vad fan...
Mark?
Hallå, Mark! - Jag ser inte hans pannlampa.
Mark?
Kom igen nu.
Vänta.
- Hör du något? Mark hörde röster. - Röster, Josh? Det är ingen här ute.
- Vi hittar Mark, bara. Mark! - Han såg så sjuk ut.
- Hur långt kan han ha kommit? - Jag vet inte.
- Mark! - Herregud.
- Vi går ingenstans utan Mark. Mark! - Ashley. Ashley.
Mark! Mark!
- Han är försvunnen. - Han är inte försvunnen, bara borta.
- Han är bara borta. - Vad pratar du om?
Han var här, sedan försvann han. Något tog honom. De tog honom.
Nej, ingen tog honom. Han är nog bakom en av kullarna.
Vi måste gå vidare. Vi måste gå vidare.
Vi måste hitta folk, sen kan vi komma tillbaka och hjälpa Mark.
- Kom nu. Snälla. - Okej.
Okej.
Jag mår bra. Jag mår bra.
Du, oroa dig inte för honom.
Han har varit med i scouterna sen han var typ två år gammal.
Mark!
Herrejävlar! Titta, det är ett ljus!
- Är det de? - Nej, det är en husvagn eller nåt.
- Jag sa ju det. - Okej, kom igen.
Vi kan få vatten och kalla på hjälp.
Kom.
- Filmar du fortfarande? - Ja!
Jag filmar landmärken, så att vi hittar tillbaka!
Jag måste bara vila en stund. Vi klarar oss.
- Vi hittar honom, Josh. - Ja.
Jävlar! Jag tappade just ficklampan.
- Okej, var är den? - Vi kan inte ta den, titta ner. Fan!
Okej, vi använder den här som ficklampa.
Lys framför mig. Tappa den inte. Okej, då går vi.
- Hur länge räcker batteriet? - Omkring en timme.
- Är det ljust nog? - Ja, det funkar.
Vi är nästan nere.
Josh.
Herregud.
Jag måste göra... Var är...
- Den är i fickan... - I framfickan?
- Här. Här. - Okej.
- Jag borde inte ha tagit med er hit ut. - Det är inte ditt fel.
- Jag ville följa med. - Varför?
Jag vet inte.
Jag ville göra något annorlunda. Något oväntat.
Något pappa inte skulle förvänta sig, i alla fall.
- Det går bra. Det går bra. - Är det säkert?
Ashley.
Jävlar.
Kom igen.
Herregud.
- Josh. - Vi kan inte gå tillbaka.
Kom. Titta inte på dem.
- Fy fan. - De är brända. De är brända.
Ashley.
- Josh. - Det är okej. Det är okej.
- Hör du? - Hör vad?
Hör du?
Ashley?
- Ashley! - Hör du inte?
- Ashley? Ashley? - Det är pappa.
- Det är pappa! - Herregud! Ashley!
Det är pappa! Pappa!
- Stanna, Ashley! - Pappa! Jag hör dig!
- Kom! Här borta! - Stanna!
Det är pappa!
Pappa!
- Snälla Ashley, stanna! - Pappa!
Hallå?
Herregud!
Den 13 mars 1997 rapporterade tusentals människor -
- att de sett en triangulär ljusformation över himlen i Phoenix.
Det har ännu inte fått någon förklaring.
Polisen förnekar alla kopplingar mellan ljusen i Phoenix -
- och Josh Bishop, Ashley Foster och Mark Abrams försvinnande.
Sökandet efter sanningen fortsätter.
www.HoundDawgs.org Newest NORDiC RETAiL!
Översättning: Emil P.W.S Holmgren